Handbook:Parts/Installation/Networking/cs

Automatické nalezení sítě
Je možné, že to prostě funguje?

Pokud je systém zapojen do sítě ethernet s DHCP serverem, je velmi pravděpodobné, že síť byla nastavena automaticky. Pokud je tomu tak, pak spousta příkazů pracujících se sítí, které jsou součástí instalačního CD, jako jsou mezi jinými,  ,  ,  ,   a  , budou bezprostředně fungovat.

Pokud byla síť nastavena, pak by měl příkaz  vypsat, vedle , některá další síťová rozhraní jako  :

Pojmenování rozhraní se může od  docela lišit. Nejnovější instalační média mohou u běžných síťových rozhraní zobrazovat jména jako,   nebo. Zkrátka si najděte rozhraní ve výpisu z, které má IP adresu odpovídající místní síti.

Ve zbývající části tohoto dokumentu budeme předpokládat, že rozhraní je pojmenováno.

Volitelné: Konfigurace proxy serverů
Pokud k internetu přistupujete přes proxy server, musíte v průběhu instalace nastavit informace o proxy. Nastavení proxy je velmi jednoduché: zkrátka definujte proměnnou, která obsahuje informace o proxy serveru.

Ve většině případů dostačuje, pokud se proměnný definuje za použití hostitelského jména serveru. Na příklad předpokládejme, že proxy má název proxy.gentoo.org s portem 8080.

Nastavení HTTP proxy (HTTP a HTTPS provoz):

Nastavení FTP proxy:

Nastavení RSYNC proxy:

Pokud proxy vyžaduje uživatelské jméno a heslo, použijte pro proměnnou následující syntaxi:

Testování sítě
Zkuste pingnout DNS server svého ISP (naleznete jej v ) a webovou stránku podle svého výběru. Tím se ujistíte, že síť funguje správně a síťové pakety odchází do sítě, rozpoznávání jmen skrze DNS řádně funguje, atd.

Pokud vše funguje, můžete přeskočit zbytek této kapitoly a jít rovnou na další krok instalačních pokynů (Příprava disků).

Automatická konfigurace sítě
Pokud síť ihned nefunguje, některá instalační média umožňují uživateli použít nástroje  (pro běžné a bezdrátové sítě),   (pro uživatele s ADSL) nebo   (pro uživatele s pptp).

Pokud instalační médium neobsahuje žádný z těchto nástrojů, pokračujte na Ruční nastavení sítě.


 * Uživatelé běžného Ethernetu by měli pokračovat na Výchozí: Použití net-setup
 * Uživatelé ADSL by měli pokračovat na Alternativa: Použití PPP
 * Uživatelé PPTP by měli pokračovat na Alternativa: Použití PPTP

Výchozí: Použití net-setup
Nejjednodušším způsobem jak nastavit síť, pokud nebyla nastavena automaticky, je spuštění skriptu :

se vás zeptá na několik otázek o vaší síti. Jakmile bude vše hotové, síťové připojení by mělo fungovat. Vyzkoušejte ho tak, jak je popsáno výše. Pokud je test pozitivní, gratulujeme. Přeskočte zbytek této sekce a pokračujte na Příprava disků.

Pokud síť stále nefunguje, pokračujte na Ruční nastavení sítě.

Alternativa: Použití PPP
Za předpokladu, že je k připojení k internetu potřeba PPPoE, instalační CD (jakákoli verze) vše usnadňuje tím, že obsahuje ppp. Použijte poskytnutý skript  ke konfiguraci připojení. Během nastavování budete dotázáni na zařízení ethernet připojené k vašemu ADSL modemu, uživatelské jméno a heslo, IP adresy DNS serverů a zda požadujete základní firewall nebo ne.

Pokud se něco pokazí, překontrolujte pečlivě zda uživatelské jméno a heslo bylo zadáno správně nahlédnutím do souboru nebo  a ujistěte se, že používáte správné zařízení ethernet. Pokud zařízení ethernet neexistuje, je potřeba nahrát odpovídající síťové moduly. V tom případě pokračujte na Ruční nastavení sítě, která vám vysvětlí, jak nahrát odpovídající síťové moduly.

Pokud vše funguje, pokračujte na Příprava disků.

Alternativa: Použití PPTP
Pokud je vyžadována podpora PPTP, použijte program, který je poskytován instalačními CD. Nejprve se však ujistěte o správnosti nastavení. Upravte soubor nebo, aby obsahoval správnou kombinaci uživatelského jména a hesla:

Po té upravte, pokud je to potřeba:

Jakmile je toto všechno hotové, spusťte  (společně s volbami, které nelze nastavit ) k připojení na server:

Nyní pokračujte na Přípravu disků.

Nahrání odpovídajících síťových modulů
Jakmile je instalační CD zavedeno, pokusí se detekovat hardwarová zařízení a nahrát odpovídající jaderné moduly (ovladače) k podpoře hardwaru. V naprosté většině případů odvede dobrou práci. Nicméně někdy nemusí potřebné jaderné moduly automaticky nahrát.

Pokud příkazy  nebo   selhaly, je možné, že síťová karta nebyla nalezena. To znamená, že uživatelé budou nejspíš muset nahrát odpovídající jaderné module ručně.

Ke zjištění toho, jaké jaderné moduly síťových zařízení jsou k dispozici, použijte :

Pokud byl ovladač pro síťové zařízení nalezen, použijte  k zavedení jaderného modulu. Například k nahrání modulu :

Abyste ověřili, zda už je síťová karta detekována, použijte. Rozpoznaná sítová karta bude mít za výsledek něco takového (opakujeme, že je jen příklad):

Pokud je však zobrazena následující chyba, síťová karta nebyla rozpoznána:

Dostupná síťová rozhraní mohou být vypsána ze souborového systému :

V příkladu výše bylo nalezeno 6 rozhraní. je nejspíše zařízení ethernet (drátová síť) zatímco je bezdrátový adaptér.

Za předpokladu, že síťová karta byla rozeznána, pokuste se znovu spustit  nebo   (které by měly nyní fungovat). Nicméně těm, co jsou zarytými fanoušky vysvětlíme, jak nastavit síť manuálně.

Vyberte si jednu z následujících sekcí podle toho, jaké je vaše síťové nastavení:
 * Použití DHCP pro automatické získání IP
 * Příprava bezdrátového připojení v případě, že používáte bezdrátovou síť
 * Terminologie sítí vysvětluje základy síťování
 * Použití ifconfig a route vysvětluje, jak síť ručně nastavit

Použití DHCP
DHCP (Dynamic Host Configuration Protocol) umožňuje automaticky obdržet informace o síti (IP adresu, síťovou masku, broadcast adresu, bránu, jmenné servery, atd.). Funguje pouze v případě, že je v síti DHCP server (nebo pokud poskytovatel připojení poskytuje službu DHCP). Aby vaše síťové rozhraní obdrželo tuto informaci automaticky, použijte :

Někteří správci sítě vyžadují, aby systém použil název počítače a domény poskytované DHCP serverem. V takovém případě použijte příkaz:

Pokud to funguje (zkuste poslat ping na některý internetový server, jako je Google), pak je vše nastaveno a připraveno. Přeskočte zbytek této části a pokračujte na Přípravu disků

Příprava bezdrátového připojení
Pokud používáte bezdrátovou (802.11) kartu, je nutné nastavit parametry bezdrátového připojení před tím, než se posunete dále. Ke zjištění současného nastavení bezdrátové karty lze použít. Po spuštění  zobrazí něco jako:

Pro většinu uživatelů bude důležité změnit pouze dvě nastavení, ESSID (tj. název bezdrátové sítě) a WEP klíč. Pokud je ESSID a adresa přístupového bodu ve výpisu shodná s přístupovým bodem v okolí a bezdrátová síť nepoužívá WEP klíč, pak je bezdrátová konfigurace již funkční.

Pro změnu ESSID nebo k přidání WEP klíče spusťte následující příkazy.


 * K nastavení názvu sítě na GentooNode:


 * K nastavení hex WEP klíče:

K nastavení ASCII WEP klíče, vložte před klíč :

Ověřte si bezdrátové nastavení opět pomocí. Jakmile bezdrát funguje, pokračujte v nastavení IP úrovně sítě, tak jak je to popsáno v následující sekci (Terminologie sítí) nebo použijte nástroj  jak bylo již dříve popsáno.

Terminologie sítí
Pokud vše, co je uvedeno výše selže, budete muset síť nastavit ručně. To však není vůbec složité. Nicméně je potřeba mít znalosti základních pojmů z počítačových sítí. Po přečtení tohoto oddílu budou uživatelé vědět co je to brána, k čemu slouží síťová maska, jakým způsobem se určí všesměrová adresa a proč systémy potřebují jmenné servery.

Počítače jsou v sítí identifikovány svojí IP adresou (Internet Protocol address). Tato adresa se zobrazuje jako kombince čtyř čísel v rozpětí od 0 do 255. Tedy alespoň co se týče IPv4 (IP verze 4). Reálně se je adresa IPv4 složená ze 32 bitů (jedničky a nuly). Podívejme se na příklad:

Každý počítač má jedinečnou IP adresu v okruhu dostupných sítí (tzn., že každý počítač, ke kterému se chceme dostat, musí mít jedinečnou IP adresu). Abychom rozlišili mezi počítači uvnitř a vně naší sítě, je IP adresa rozdělena na dvě části - síťovou a hostitelskou.

Rozdělení popisuje síťová maska, soubor jedniček následovaný souborem nul. Ta část IP adresy, kterou lze přiřadit k jedničkám, je síťová část, druhá část je hostitelská část. Jako obvykle, síťová maska může být zaznamenána jako IP adresa.

Jinými slovy, 192.168.0.14 je stále součástí stejné sítě, ale 192.168.1.2 už ne.

Všesměrová adresa je IP adresa se stejnou síťovou částí, jako síť a pouze s jedničkami v hostitelské části. Každý hostitel na síti neslouchá této adrese. Jejím účelem je doslova vysílání paketů všemi směry.

Abyste mohli surfovat na internetu, každý počítač v sítí musí vědět, který hostitel poskytuje internetové připojení. Tento hostitel se nazývá bránou. Vzhledem k tomu, že se jedná o obyčejného hostitele, má také IP adresu (například 192.168.0.1).

Dříve jsme uvedli, že každý hostitel má svoji vlastní IP adresu. Abychom se mohli k hostiteli dostat i podle jeho jména (namísto IP adresy) potřebujeme službu, která přeloží jméno (například dev.gentoo.org) na IP adresu (například 64.5.62.82). Této službě se říká "služba jmen". Abyste mohli začít službu využívat, musíte definovat příslušné jmenné servery v.

V něklterých případech brána slouží zároveň jako jmenný server. V opačném případě musí být jmenné servery poskytované ISP do souboru vloženy.

Abychom mohli pokračovat shrnujeme, že jsou potřeba následující údaje:

Použití ifconfig a route
Nastavení sítě sestává z těchto tří kroků.
 * 1) Přiřaďte IP adresu s použitím
 * 2) Nastavte směrování k bráně pomocí
 * 3) Dokončete umístěním IP adres jmenných serverů do

K přiřazení IP adresy potřebujeme IP adresu, všesměrovou adresu a síťovou masku. Po té spusťe následující příkaz, přičemž nahraďte  správnou IP adresu,   správnou všesměrovou adresou a   správnou síťovou maskou:

Pomocí  nastavte směrování. Nahraďte  IP adresou brány:

Nyní otevřte soubor :

Vyplňte jmenný(é) server(y) podle následujícího vzoru. Ujistěte se, že  a   nahradíte odpovídajícími adresami jmenných serverů.

A je to. Nyní vyzkoušejte zda síť funguje pingováním internetového serveru (např. Googlu). Pokud ano, gratulujeme. Pokračujte na Přípravu disků.