Handbook:Parts/Installation/System/cs

O fstab
Všechny diskové oddíly používané systémem musí být v Linuxu uvedeny v souboru. Tento soubor obsahuje přípojné body těchto oddílů (kde lze vidět strukturu souborového systému), způsob jak mají být připojeny a s jakými volbami (zda mají být připojeny automaticky či nikoli, zda mohou být připojeny uživateli, atd.).

Vytvoření souboru fstab
Soubor používá syntaxi podobnou tabulce. Každý řádek obsahuje šest polí oddělených prázdným prostorem (mezerou, tabulátorem nebo jejich kombinací). Každé pole má svůj vlastní význam:


 * 1) První pole označuje popisovaný diskový oddíl (cestu k souboru zařízení)
 * 2) Druhé pole označuje přípojný bod, kam má být diskový oddíl připojen
 * 3) Třetí pole zobrazuje systém souborů oddílu
 * 4) Čtvrté pole zobrazuje volby používané programem  chce-li oddíl připojit. Každý souborový systém má vlastní volby připojení. Uživatelům se doporučuje přečíst si manuálovou stránku  pro kompletní přehled. Více voleb připojení se odděluje čárkami.
 * 5) Páte pole používá utilita dump k určení toho, zda je potřeba oddíl zálohovat. Hodnota může být obvykle ponechána na 0 (nula).
 * 6) Šesté pole používá nástroj  k určení toho, v jakém pořadí budou souborové systémy kontrolovány, nebyl-li počítač řádně vypnut. Kořenový souborový systém by měl mít hodnotu nastavenu na 1, zbytek na 2 (nebo 0, pokud není třeba souborový systém kontrolovat).

Ve zbytku tohoto textu používáme jako diskové oddíly základní soubory blokových zařízení.

Popisky oddílů a UUID
Uživatelé, kteří šli cestou GPT mohou definovat diskové oddíly v několika robustnějšími metodami. Popisky oddílů a UUID oddílů  lze použít na zařízeních zformátovaných pomocí GPT jako jedinečné identifikátory oddílů blokových zařízení. Popisky a UUID mohou být rychle zobrazeny v terminálu spuštěním příkazu :

Pro popisky to ne vždy platí, ale použití UUID k identifikaci oddílu v poskytuje garanci, že zavaděč nebude zmaten při hledání určitého oddílu i v případě, že soubor blokového zařízení se změní. Použití starších výchozích souborů zařízení k definování oddílů v  je v systémech, které jsou často restartovány nebo jsou do nich pravidelně přidávána nebo z nich odstraňována SATA zařízení.

Pojmenování blokových zařízení je závislé na několika faktorech (jako je například způsob a pořadí zapojení disků do systému). Vycházeje z tohoto tvrzení, pokud nehodláte neustále přehazovat uspořádání disků, použití výchozích souborů blokových zařízení je jednoduchým a přímočarým přístupem.

Přidejte pravidla týkající dříve rozhodnutého schématu rozdělení oddílů a přidejte pravidla pro zařízení jako jsou CD-ROM mechaniky a samozřejmě také ostatní pro oddíly nebo zařízení, jsou-li použity.

Níže je poněkud širší příklad souboru :

Použitím hodnoty  ve třetím poli, příkaz  donutíme hádat použitý souborový systém. To se doporučuje pro výměnná média, která mohou být vytvořena s jedním z několika souborových systémů. Volba  ve čtvrtém poli umožňuje připojení CD běžným uživatelům.

Pro zlepšení výkonu bude chtít většina uživatelů přidat k volbám připojení možnost, výsledkem čehož je rychlejší systém, jelikož nejsou zaznamenávány časy přístupu (které nejsou obecně potřeba). To se doporučuje také pro uživatelé disků bez mechanických součástek (SSD), kteří by měli rovněž zapnout volbu připojení  (v současnosti pouze u ext4 a btrfs), která umožní funkci příkazu.

Soubor pečlivě zkontrolujte, uložte, ukončete editor a pokračujte.

Informace o hostiteli a doméně
Jedním z rozhodnutí, které musí uživatel učinit je pojmenování svého počítače. To vypadá jednoduše, ale spousta uživatelů má problémy najít odpovídající jméno svého počítače. Abychom vše urychlili, vezměte na vědomí, že toto rozhodnutí není konečné - může být později změněno. V níže uvedených příkladech je jako jméno hostitele použito "tux" v doméně "homenetwork".

Second, if a domain name is needed, set it in. This is only necessary if the ISP or network administrator says so, or if the network has a DNS server but not a DHCP server. Don't worry about DNS or domain names if the system uses DHCP for dynamic IP address allocation and network configuration.

If a NIS domain is needed (users that do not know this will not need one), define that one too:

Configuring the network
During the Gentoo Linux installation, networking was already configured. However, that was for the installation CD itself and not for the installed environment. Right now, the network configuration is made for the installed Gentoo Linux system.

All networking information is gathered in. It uses a straightforward yet perhaps not intuitive syntax. But don't fear, everything is explained below. A fully commented example that covers many different configurations is available in.

First install :

DHCP is used by default. For DHCP to work, a DHCP client needs to be installed. This is described later in Installing Necessary System Tools.

If the network connection needs to be configured because of specific DHCP options or because DHCP is not used at all, then open :

Set both config_eth0 and routes_eth0 to enter IP address information and routing information:

To use DHCP, define config_eth0 :

Please read for a list of all available options. Be sure to also read up on the DHCP client man page if specific DHCP options need to be set.

If the system has several network interfaces, then repeat the above steps for config_eth1, config_eth2 , etc.

Now save the configuration and exit to continue.

Automatically start networking at boot
To have the network interfaces activated at boot, they need to be added to the default runlevel.

If the system has several network interfaces, then the appropriate files need to be created just like we did with.

If after booting the system we find out that the assumption about the network interface name (which is currently documented as ) was wrong, then execute the following steps to rectify this:


 * 1) Update the  file with the correct interface name (like   instead of  ).
 * 2) Create new symbolic link (like ).
 * 3) Remove the old symbolic link.
 * 4) Add the new one to the default runlevel.
 * 5) Remove the old one using.

The hosts file
Next inform Linux about the network environment. This is defined in and helps in resolving host names to IP addresses for hosts that aren't resolved by the nameserver.

Save and exit the editor to continue.

Optional: Get PCMCIA working
PCMCIA users should now install the package.

Root password
Set the root password using the command.

The root Linux account is an all-powerful account, so pick a strong password. Later an additional regular user account will be created for daily operations.

Init and boot configuration
Gentoo (at least when using OpenRC) uses to configure the services, startup, and shutdown of a system. Open up and enjoy all the comments in the file. Review the settings and change where needed.

Next, open to handle keyboard configuration. Edit it to configure and select the right keyboard.

Take special care with the keymap variable. If the wrong keymap is selected, then weird results will come up when typing on the keyboard.

Finally, edit to set the clock options. Edit it according to personal preference.

If the hardware clock is not using UTC, then it is necessary to set  in the file. Otherwise the system might show clock skew behavior.