Handbook:Parts/Installation/Base/cs

Distribuční soubory
Pro rychlejší stahování zdrojových kódů se doporučuje zvolit rychlé zrcadlo. Portage hledá v souboru proměnnou GENTOO_MIRRORS a používá zrcadla v ní obsažená. Můžete si projít seznam zrcadel Gentoo a vyhledat zcradlo (nebo zrcadla), která jsou blízko vašeho fyzického umístění (jelikož ta jsou nejčastěji nejrychlejší). Nicméně poskytujeme šikovný nástroj zvaný, který poskytuje uživatelům hezké rozhraní pro výběr potřebných zrcadel. Jednoduše se přesuňte na zrcadla dle své volby a vyberte jedno nebo více zrcadel stisknutím.

Gentoo ebuild repository
A second important step in selecting mirrors is to configure the Gentoo ebuild repository via the file. This file contains the sync information needed to update the package repository (the collection of ebuilds and related files containing all the information Portage needs to download and install software packages).

Configuring the repository can be done in a few simple steps. First, if it does not exist, create the directory:

Potom zkopírujte nastavení repozitáře, které poskytuje Portage (nově vytvořeného) adresáře :

Nahlédněte do něj pomocí textového editoru nebo za použití příkazu. Uvnitř by měl mít soubor formát a vypadat takto:

Výchozí hodnota proměnné sync-uri určuje umístění zrcadla podle rotace. To ulehčuje tlak na přenosovou kapacitu infrastruktury Gentoo a poskytuje zálohu pro případ, že je některé ze zrcadel offline. Doporučuje se ponech URI ve výchozím stavu.

Ti, kteří si chtějí vybrat jedno zrcadlo v blízkém geografickém regionu, mohou použít textový editor a výchozí hodnotu změnit. To může být zvláště užitečné v případech užití Gentoo v soukromé společnosti nebo v prostředí velké korporace.

Zkopírujte info o DNS
Před tím, než vstoupíme do nového prostředí, nám zbývá udělat ještě jedna věc, a tou je zkopírování DNS informace v. To musíme udělat pro to, abychom měli jistotu, že síť bude po vstupu do nového prostředí fungovat. Soubor obsahuje jmenné servery sítě.

Při kopírování se doporučuje předat příkazu volbu. Tím zajistíme, že v případě, že je symbolickým odkazem, dojde ke zkopírování odkazovaného souboru namísto odkazu samotného. V opačném případě by v novém prostředí odkaz ukazoval na neexistující soubor (jelikož cíl odkazu bude pravděpodobně z nového prostředí nedostupný).

Připojení nezbytných souborových systémů
Za několik okamžiků dojde ke změně kořene na nové umístění. K zajištění toho, aby nové prostředí fungovalo jak má, je nutné zpřístupnit v něm rovněž některé systémy souborů.

Systému souborů, které je nutné mít k dispozici, jsou:


 * je pseudo systém souborů (vypadá jako běžné soubory, ale ve skutečnosti je generován za běhu) prostřednictvím nějž jádro Linuxu vystavuje informace navenek
 * je pseudo systém souborů, podobně jako, který měl původně nahradit a je lépe uspořádaný než
 * je normální systém souborů částečně spravovaný Linuxovým správcem zařízení (obvykle ), který obsahuje všechny soubory zařízení

bude připojen na, zatímco zbývající dvě umístění budou navázána. To znamená, že například bude ve skutečnosti  (jedná se pouze o druhé připojení stejného souborového systému) zatímco  je novým připojením (dalo by se říci instancí) souborového systému.

Vstup do nového prostředí
Nyní, když jsou všechny oddíly připojeny a inicializovány a základní prostřední bylo nainstalováno, je čas přejít do nového instalačního prostředí chrootováním. To znamená, že sezení změní (change) svůj kořenový adresář (root, tj. umístění nejvyšší úrovně, k němuž lze přistoupit) z instalačního prostřední (instalačního CD nebo jiného instalačního média) na instalovaný systém (jmenovitě incializované diskové oddíly). Proto pojmenování "change root" nebo "chroot".

Změna kořenového adresáře se děje ve třech krocích:


 * 1) Umístění kořenového adresáře se změní z  (instalační médium) na  (diskové oddíly) s použitím chroot
 * 2) Některá nastavení (ta v ) jsou znovu načtena do paměti s použitím příkazu
 * 3) Hlavní ukazatel je změněn, což nám pomůže zapamatovat si, že sezení je uvnitř prostředí se změněným kořenovým adresářem.

From this point, all actions performed are immediately on the new Gentoo Linux environment. Of course it is far from finished, which is why the installation still has some sections left!

Instalace snapshotu Portage
dalším krokem je instalace snapshotu Portage, sbírky souborů, které informují Portage o tom, jaký software je k dispozici k instalaci, které profily může administrátor vybírat apod.

Doporučuje se použí. Tím dojde k získání nejnovějšího Portage snapshotu (který Gentoo vydává denně) z jednoho ze zrcadel Gentoo a jeho nainstalování do systému.

This will fetch the latest snapshot (which is released on a daily basis) from one of Gentoo's mirrors and install it onto the system:

Od tohoto bodu může Portage zmínit doporučení k provedení určitých aktualizací. Důvodem je to, že určité systémové balíčky instalované skrze stage3 soubor mohou mít k dispozici novější verze a Portage o nich nyní ví, protože byl nainstalován nový snapshot Portage. Prozatím to můžete ignorovat; Aktualizace lze spustit až po dokončení instalace.

Optional: Updating the Gentoo ebuild repository
It is possible to update the Gentoo ebuild repository to the latest version. The previous command will have installed a very recent snapshot (usually recent up to 24h) so this step is definitely optional.

Suppose there is a need for the last package updates (up to 1 hour), then use. This command will use the rsync protocol to update the Gentoo ebuild repository (which was fetched earlier on through ) to the latest state.

V případě pomalého terminálu, jako jsou některé framebuffery nebo sériové konzole, se doporučuje použít volbu  k urychlení procesu:

Přečtení novinek
When the Gentoo ebuild repository is synchronized to the system, Portage may warn the user with messages similar to the following:

News items were created to provide a communication medium to push critical messages to users via the rsync tree. To manage them, use. The application is a Gentoo application that allows for a common management interface towards system changes and operations. In this case, is asked to use its   module.

V modulu  se nejčastěji používají tři operace:


 * S pomocí  zobrazíte přehled dostupných novinek
 * S pomocí  si novinky přečtete
 * S pomocí  můžete novinky po přečtení odstranit a už je znovu nečíst

Více informací o čtečce novinek lze získat v její manuálové stránce:

Výběr správného profilu
"Profile" je stavební kámen každého systému Gentoo. Nejenže určuje výchozí hodnoty USE, CFLAGS a dalších důležitých proměnných, ale omezuje v systému také rozsah určitých verzí balíčků. Tato nastavení jsou udržována vývojáři Gentoo Portage.

Na to jaký profil právě váš systém používá se můžete podívat pomocí za použití modulu  :

Jak lze vidět, pro některé architektury jsou k dispozici také podprofily desktop.

After viewing the available profiles for the architecture, users can select a different profile for the system:

Aktualizace setu @world
Pokud byl v tomto bodě zvolen v systému nový profil, je moudré aktualizovat systémový set @world tak, aby byl položen základ pro nový profil.

Následující krok je "nezbytný" pro ty, kteří si vybrali profil s titulkem obsahujícím  (jelikož všechny oficiální stage balíky Gentoo používají OpenRC jako výchozí init systém), pro ostatní profily se jedná o krok "volitelný":

Konfigurace proměnné USE
USE je jednou z nejmocnějších proměnných poskytovanou uživatelům. Mnoho programů může být kompilováno s anebo bez volitelné podpory pro určité části. Například některé programy mohou být kompilovány s podporou gtk nebo s podporou qt. Jiné mohou být sestaveny s nebo bez podpory SSL. Některé programy mohou být sestaveny s podporou framebufferu (svgalib) namísto podpory X11 (X serveru).

Většina distribucí kompiluje své balíčky s co nejširší možnou podporou, což zvyšuje velikost programů a čas jejich spuštění, nemluvě o ohromném množství závislostí. S Gentoo může uživatel určit možnosti toho, jak má být program sestaven. Zde přichází do hry proměnná USE.

V proměnné USE uživatel definuje zkratky, které jsou mapovány na volby kompilace. Například  sestaví podporu ssl v programech, které ji podporují. odstraní podporu X serveru (všimněte si znaku minus na začátku). sestaví programy s podporou GNOME (a GTK) a nikoli s podporou KDE (a Qt), čímž bude systém plně přizpůsoben prostředí GNOME (pokud jej architektura podporuje).

Výchozí nastavení USE je umístěno v souborech profilu Gentoo použitého v systému. Gentoo používá (složitý ) systém dědění ve svých profilech, do kterého se v této části nebudeme pouštět. Nejjednodušším způsobem jak zjistit aktivní nastavení proměnné USE je spuštění příkazu a výběr řádku, který má na začátku USE:

Úplný popis dostupných USE přepínačů lze najít v systému v souboru.

Uvnitř příkazu jde listovat pomocí kláves  a, ukončit jej lze stisknutím.

Jako příklad uvádíme nastavení USE pro systém s KDE s podporou DVD, ALSA a vypalování CD:

Jamile je USE definována v je "přidán" (nebo "odebrán" pokud přepínač začíná znaménkem ) na výchozí seznam. Uživatelé, kteří chtějí potlačit všechna výchozí nastavení USE a spravovat je zcela samo, nechť vloží na začátek definice USE v  :

Časová zóna
Vyberte časovou zónu systému. Podívejte se na nabídku časových zón v a pak jednu z nich zapište do souboru.

Předpokládejme, že jsme vybrali časovou zónu "Europe/Brussels":

Vyhýbejte se časovým zónám v, jelikož jejich názvy neodpovídají předpokládaným zónám. Například je ve skutečnosti.

Následně přenastavte balíček, čímž aktualizujete soubor v závislosti na záznamu v. Soubor je používán systémovou knihovnou C k rozeznání toho, v jaké časové zóně se systém nachází.

Místní nastavení
Většina uživatelů bude chtít používat ve svém systému pouze dvojí místní nastavení.

Místní nastavení specifikuje nejen jazyk, který systém používá k interakci, ale také pravidla pro řazení řetězců, zobrazení datumů, času apod.

Místní nastavení, která má systém podporovat by měla být uvedena v.

Následující místní nastavení jsou příkladem, jak získat angličtinu (Spojené státy) a němčinu (Německo) s přináležejícím formátem znaků (jako UTF-8).

Dalším krokem je spuštění. tento příkaz vygeneruje všechna místní nastavení specifikovaná v souboru.

K ověření toho, že všechna zvolená místní nastavení jsou k dispozici spusťte.

Jakmile je vše hotovo, je čas zvolit systémové místní nastavení. Opět k tomu použijeme, nyní s modulem.

Pomocí, zobrazíme dostupné volby:

Pomocí můžeme nastavit správné místní nastavení:

Ručně lze téhož dosáhnout prostřednictvím souboru :

Ujistěte se, že je místní nastavení provedeno, jinak bude systém později zobrazovat varování a chyby v průběhu sestavování jádra a nasazování softwaru v pozdějších fázích instalace.

Nyní znovu načtěte prostředí:

Vytvořili jsme kompletního Průvodce místním nastavením, který pomáhá provést uživatele tímto procesem. Dalším článkem hodným pozornosti je průvodce UTF-8 obsahující informace zvlášť k povolení URF-8 v systému.