Handbook:AMD64/Blocks/Bootloader/cs

Výběr zavaděče
Po nakonfigurování jádra Linux, nainstalování systémových nástrojů a dokončenou úpravou konfiguračních souborů je čas k nainstalování poslední důležité součásti linuxové instalace: zavaděče systému.

Zavaděč je odpovědný za spuštění jádra Linux během nabíhání - bez něj by systém nevěděl, jak pokračovat dál po té, co počítač stiskem tlačítka spustíte.

Pro architekturu uvádíme jak nastavit buď GRUB2 nebo LILO pro systémy založené na BIOSu a  nebo efibootmgr pro systémy s UEFI.

V této sekci příručky rozlišujeme mezi nahrátím (emerging) zavaděče a jeho instalací (installing) na systémový disk. Termín instalace bude použit pro použití Portage k tomu, aby byl balíček zpřístupněn v systému. Pojem "nahrátí" pak bude označovat, že zavaděč kopíruje soubory a fyzicky mění odpovídající sekce na systémovém disku za účelem aktivace a přípravy zavaděče na jeho fungování v dalším spouštěcím cyklu.

Výchozí: GRUB2
Previously, Gentoo Linux used what is now called GRUB Legacy as the recommended boot loader. As the name implies, the older GRUB package is no longer actively maintained and has been superseded by GRUB2. For more information about the legacy GRUB, please refer to its GRUB article.

By default, the majority of Gentoo systems now rely upon GRUB2 (found in the package), which is the direct successor to GRUB Legacy. With no additional configuration, GRUB2 gladly supports older BIOS ("pc") systems. With a small amount of configuration, necessary before build time, GRUB2 can support more than a half a dozen additional platforms. For more information, consult the Prerequisites section of the GRUB2 article.

Nahrátí (emerge)
When using an older BIOS system supporting only MBR partition tables, no additional configuration is needed in order to emerge GRUB:



A note for UEFI users: running the the above command will output the enabled GRUB_PLATFORMS values before emerging. When using UEFI capable systems, users will need to ensure  is enabled (as it is the case by default). If that is not the case for the setup,  will need to be added to the  file before emerging GRUB2 so that the package will be built with EFI functionality:






 * If GRUB2 was somehow emerged without enabling, the line (as shown above) can be added to  then and dependencies for the world package set re-calculated by passing the   options to :



Software GRUB2 byl nyní nahrán do systému, ale ještě ne nainstalován.

Instalace
Dále nainstalujte potřebné soubory GRUB2 do adresáře pomocí příkazu. Předpokládejme, že první disk (ten, ze kterého systém nabíhá) je, jeden z následujících souborů tak udělá co chceme:


 * Při použití BIOS:


 * Při použití UEFI:







Some motherboard manufacturers seem to only support the directory location for the .EFI file in the EFI System Partition (ESP). It does not hurt to copy the file to this location in order to aid the motherboard firmware in locating the GRUB executable file. Verify the ESP is mounted before running the following commands. Presuming the ESP is mounted at (as suggested earlier), execute:

This creates the default directory defined by the UEFI specification, and then copies the to the 'default' EFI file location defined by the same specification.

Nastavení
Next, generate the GRUB2 configuration based on the user configuration specified in the file and  scripts. In most cases, no configuration is needed by users as GRUB2 will automatically detect which kernel to boot (the highest one available in ) and what the root file system is. It is also possible to append kernel parameters in using the GRUB_CMDLINE_LINUX variable.

K vygenerování konečné konfigurace GRUB2 spusťte příkaz :

Výstup příkazu by měl obsahovat, že byl nalezen alespoň jeden obraz jádra, jelikož ten je potřeba k naběhnutí systému. Pokud je použit initramfs nebo byl k sestavení jádra použit, měl by být nalezen také správný obraz initrd. Pokud se tak nestalo, podívejte se na obsah adresáře příkazem. Pokud tyto soubory opravdu chybí, vraťte se zpět k instrukcím pro nastavení a instalaci jádra.

Nahrátí (emerge)
LILO, "LI"nux "LO"ader, je osvědčeným řešením v oblasti Linuxových zavaděčů. Nicméně v porovnání s GRUB se mu nedostává některých funkcí. LILO se stále používá, jelikož na některých systémech GRUB nefunguje, zatímco LILO ano. Samozřejmě se používá také proto, že někteří lidé jsou s ním obeznámeni a chtějí jej používat. Tak jak tak, Gentoo podporuje oba zavaděče.

Instalace LILO je snadná, prostě použijte emerge.

Nastavení
K nastavení LILO nejprve vytvořte soubor.

Jádro ke spuštění označíte v konfiguračním souboru za použití sekcí. Ověřte si, že názvy souborů jádra (včetně verze jádra) a initramfs, znáte, jelikož na ně musíte odkázat v konfiguračním souboru.

Pokud je potřeba initramfs, změňte konfiguraci uvedením odkazu na soubor initramfs a označením zařízení s kořenovým oddílem:

Pokud potřebujte předat jádru další volby, použijte výraz. Například k zapnutí framebufferu pomocí volby :

Uživatelé, kteří použili by měli mít na paměti, že jejich jádro používá stejné volby jako instalační CD. Pokud tedy například potřebujete zapnout podporu pro SCSI zařízení, přidejte mezi volby jádra.

Nyní soubor uložte a ukončete editor.

Instalace
Pro dokončení spusťte, čímž umožníte, aby LILO aplikovalo nastavení v na systém (například nainstalovalo samo sebe na disk). Berte na vědomí, že program musí být spuštěn pokaždé, když nainstalujete nové jádro nebo uděláte změny v souboru  z důvodu, aby systém mohl nastartovat, změní-li se název souboru s jádrem.

Alternativa 2: efibootmgr
V systémech s UEFI může být upravován přímo firmware UEFI (jinými slovy primární zavaděč systému) k tomu, aby vyhledal položky je spuštění. Takové systému nepotřebují zavaděče jako je GRUB2 (známé jako sekundární zavaděče) k tomu, aby je pomohly spustit. Se vším tímto na paměti, důvodem, proč existují EFI zavaděče jako je GRUB2, je rozšíření funkcí UEFI systémů v průběhu procesu spouštění. Použití je vhodné pro ty, kdo chtějí využit opravdu minimalistický (avšak více svázaný) přístup ke spouštění svého systému; použití GRUB2 (viz výše) je pro většinu uživatelů jednodušší, protože je z hlediska svých možností při spouštění systému s UEFI pružnější.

Uvědomte si, že aplikace není zavaděč; je to nástroj sloužící k přizpůsobení firmwaru UEFI a aktualizaci jeho nastavení tak, aby mohlo být dříve do systému nainstalované linuxové jádro spuštěno i s dodatečnými volbami (je-li to třeba) nebo aby mohlo být zapnuto více spustitelných položek. Toto přizpůsobení se děje pomocí proměnných EFI (proto potřeba mít v jádře podporu proměnných EFI).

Před tím, než budete pokračovat, pročtěte si článek EFI stub kernel. Jádro musí mít zapnuty specifické volby, aby bylo přímo spustitelné ze strany UEFI firmwaru. Možná bude potřeba jádro překompilovat. Dobrý nápad je také podívat se na článek.

Kdo se rozhodl jít touto cestou, musí nainstalovat příslušný software:

Then, create the location, and then copy the kernel into this location, calling it :

Dále sdělte firmwaru UEFI, že má být vytvořena položka "Gentoo" s čerstvě sestaveným jádrem:

Pokud je použit zaváděcí souborový systém RAM (initramfs), přidejte k němu odpovídající volbu:

Po těchto změnách, jakmile systém znovunaběhne, bude zpřístupněna položka "Gentoo".

Alternative 3: Syslinux
Syslinux is yet another bootloader alternative for the architecture. It supports MBR and, as of version 6.00, it supports EFI boot. PXE (network) boot and lesser-known options are also supported. Although Syslinux is a popular bootloader for many it is unsupported by the Handbook. Readers can find information on emerging and then installing this bootloader in the Syslinux article.